Jeg kan ikke tro dette.
Hva må jeg gjøre? Daevon!
Daevon!
Hva roper vi for?
Han blir så distrahert.
Han kan ikke engang plukke opp klærne og legge dem i kurven.
Det er problemet, du gjør det for ham.
Selvsagt gjør jeg det. Hvis ikke har han ikke rene klær,
og han vil se ut som en boms i skitne klær og en rotte på skulderen.
Gutten vil ikke sove med en hamster på rommet, han får ikke en skulderrotte.
Han får seg en skulderrotte.
Han lærer aldri om han ikke erfarer konsekvensene av sine handlinger.
Hva gjør du?
Om Daevon vil ha rene klær,
får han lære å legge dem i kurven selv.
I en perfekt verden ville det skje, men dette er den virkelige verden,
og jeg har ikke tid til livslekser, jeg prøver å overleve.
Jus, jeg har tid, skatt.
Nå som jeg er pensjonert, kan jeg ta meg av sånt.
Jeg kan ikke bare la dem ligge der.
Du har en bedrift å ta deg av.
Du må la meg ta meg av barna, og Daevon er yngst og svakest.
Jeg fikser det.
Kom igjen.
La meg bare ta denne.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Mamma, pannekakene er nydelige.
Jeg laget dem til din spesielle dag.
Jeg trodde du laget dem til prøven min.
Det er en flerbruksmiks.
- Klar for skoleintervjuet, Sky? - Jeg var født klar.
Husk at om ingen av de stedene går i boks,
har vi alltids hjemmeskolen hvor hver dag begynner og slutter med en klem.
Mamma, du trenger en realitetsorientering.
Hun har rett. Vær sterk, dette fikser du.
Jeg har ikke nok styrke i meg.
Daevon! Det er frokost!
Er det ok om Malik bor her noen dager?
Leiligheten hans blir desinfisert for veggdyr.
Veggdyr?
Jeg vil ikke at han tar veggdyr hit.
Han har dusjet og desinfisert klærne. Jeg lover han ikke har noen med.
I gamle dager hadde vi veggdyr på turnebussen.
- Hva gjorde dere? - Hva tror du?
Vi brant bussen og avlyste turneen.
Veronica, Malik er velkommen her.
Bra, fordi han er her.
Om jeg ser ett veggdyr så lover jeg at jeg brenner ned huset.
- Hei. - Hei, jenta mi.
Kom inn.
Malik, velkommen, jeg har laget pannekaker spesielt til deg.
Seriøst?
Takk, og takk for at jeg får lov å være her.
Vi er glade for at du er her. Ikke sant, Joey?
Ja da.
For å vise min...
For å vise min takknemlighet, vil jeg lage middag til dere i morgen.
Min berømte aubergine parmesan.
Sa han veggdyr parmesan?
Vet du hva?
Aubergine parmesan høres nydelig ut.
Men du behøver virkelig ikke.
Nei, jeg vil det.
- Ok, da er det avtalt. - Ok.
- Tusen takk. - Greit.
- Er de hva jeg tror de er? - Jeg visste det. Veggdyr.
Er de Crossover Twelves?
- Ja, det er det. - Jeg har så lyst på sånne.
Prøvde du da de kom ut?
Ja, og jeg var så nær.
Jeg gråt nesten da typen foran meg fikk de siste i størrelse 42.
Du, vi har samme størrelse.
Dette er for mye for meg.
Vet du hva? Ta dem.
Hva?
- Du er konge, takk. - Ingen årsak.
Da får du mine.
- Det funker. - Greit.
Jøss, Malik. Vi kan alle lære litt av deg.
Ja, Malik har infisert oss alle med sin generøsitet.
Pokker, jeg kom akkurat på at gjesterommet pusses opp.
Han kan få kontoret.
Han kan sove på mitt rom. Kom her.
- Ok. - Greit.
Du ser bra ut, Dae.
Dae-Dae, jeg har pannekaker spesielt for deg.
Jeg har ikke plass til pannekaker, kanskje en liten slurk juice.
Ser ut som du har funnet klær bakerst i skuffen.
Det var de eneste rene, og jeg kunne ikke finne rene underbukser.
Det er fordi du ikke legger klærne i kurven.
Nå må du gå på skolen uten underbukser.
Vet du hva, Joey? Dette har pågått lenge nok.
La meg vaske noen klær.
Nei, Jus, vi gjør dette på min måte.
Greit, jeg oppdro de første tre, men du kan eksperimentere med den siste.
Og det avslutter vår tour.
Jeg har avsluttet min også.
- Min siste tour. - Joey.
Det er vilt at hun ikke har hørt om MC Joe Speed.
Skyler kan bli her for intervjuet, dere kan vente i vestibylen.
Vent, hva?
Vi intervjuer barna separat.
Separerer dere oss?
Det er ok, mamma, Jeg er i rommet ved siden av.
- Jeg er ikke klar for dette. - Gi henne iPhonen å leke med.
Babyen min.
Det går bra.
- Dere ser vel sånt hele tiden. - Ja, i barnehagen.
- Kom igjen, Jus, vi går. - Ok.
Ok.
Jeg er rett der ute.
- Jus. - Ok.
Ok.
Jeg beklager det, vi jobber med seperasjonsangsten.
Du har blitt Wesleys helt etter at du ga ham skoene.
Ja. Jeg må få dem tilbake.
- Hva? - Jeg elsker de skoene.
Hvorfor ga du dem bort da?
Jeg trodde ikke han ville ta dem! Jeg ble fanget i øyeblikket.
Familien din var så snill, og moren din laget pannekaker.
Ok. Jeg antar du må kjøpe et nytt par.
Ja da, jeg går innom skobutikken og kjøper ett par,
og en tur innom gullsmeden og plukker opp noen Hope-diamanter.
- Hva? - Du forstår ikke.
Skoene er veldig sjeldne.
Jeg sto i kø en hel kveld for å kjøpe dem, og jeg har ikke penger til et nytt par.
Og allikevel ga du dem til Wes.
Det gjorde jeg.
Jeg kan ikke be om å få dem tilbake, jeg vil virke som en drittsekk.
Ja, det vil du.
Så du må gjøre det.
Men på en sånn måte at det ikke ser ut som jeg ba deg om det.
Hvordan gjør jeg det?
Ikke spør meg, jeg er idioten som ga bort skoene mine.
Mandarin-programmet deres høres flott ut. Bare noen få spørmål til.
Hvor mange 3D-printere har dere?
To. Skyler, dette har vært veldig...
Og grønnsakshagen, er den økologisk?
Alt bortsett fra jordbærene.
Det skal du ha, Skyler, vi har aldri hatt et intervju som dette før.
Tusen takk.
Jeg ser rom for forbedring i matte-og naturfagprogrammet deres,
og så det er dette med jordbærene.
Men bortsett fra det ser det bra ut.
Gratulerer, Bland Prep er perfekt for meg.
Jeg skal la dere feire.
Jeg fatter ikke at jeg fikk avslag.
Ikke jeg heller. Det er virkelig skuffende.
Jeg trodde det gikk så bra. Jeg syntes de hadde gode svar.
Du forstår at de skulle intervjue deg og ikke omvendt, sant?
Hva? Ingen fortalte meg det.
Så det var derfor de ble så rare da jeg spurte hvor de så seg selv om ti år.
Opp meg hodet Sky, du har to intervjuer til i morgen.
Eller så kan du gi opp. Ingen intervjuer på mamma-akademiet.
Økologiske jordbær.
Wes, jeg må snakke med deg om de skoene.
Hva med dem?
Malik glemte å desinfisere dem, jeg tror de har veggdyr.
Jeg bryr meg ikke. De kunne hatt kjøttetende virus, jeg hadde brukt dem.
Å.
Ok.
Selv om de er falske?
- Disse er ikke falske. - Jeg er redd for det.
Malik kjøpte dem i en butikk
som også solgte vesker fra Larry Vuitton og Caca Chanel.
Nei, de er ekte.
Tro meg, jeg målte høyden på helstabilatoren,
de er nøyaktig 23 mm lange.
Det er sånn man vet om de er ekte.
Du målte helstabilatoren altså?
Hva er galt? Vil Malik ha skoene sine tilbake?
Hva? Nei, dette har ingenting med Malik å gjøre.
Han ville vært dust om han ville ha dem igjen.
Hva er problemet?
Jeg vil at han skal få dem tilbake.
Hvorfor?
Fordi jeg synes de er sexy.
Ikke på deg, på ham.
Det tenner meg når han har de på.
Vent. Sier du at jentene også liker disse?
Jeg skal aldri ta dem av.
Wes, du ser bra ut i de skoene.
- Sant? - Jeg ser deg.
- Tusen takk - Hei, du ser bra ut.
Hva skjedde? Du skulle få dem tilbake.
Jeg kalte broren min sexy, du må ta det litt pent nå.
Du ser ut som fem kilo sukker i en to kilos pose.
Hva skjer? Hvordan var dagen din?
Ikke så bra. De begynte å kalle meg kortbukse stram skjorte.
Hvor fikk de den ideen?
Jeg vet, et klengenavn bryr meg ikke, men litt kreativitet hadde vært fint.
Hva er galt med lille Hulken?
Det er det som skjer når du ikke bruker kurven.
Handlinger har konsekvenser.
Ja, det var flaut.
Særlig siden det var skolebilder i dag.
Sendte du ham til skolen sånn på fotograferingsdagen?
Mamma vil ta livet av deg.
Joey!
Jeg la passet og nøklene på soverommet.
Skolen har akkurat sendt bildene fra fotograferingen på e-post.
Jeg vet du er litt opprørt, men det er bare et bilde av ansiktet hans.
Ikke klassebildet, se.
Ok.
Litt snåle klær, men han er da stilig, han er en Washington.
Stilig? Zoom inn på gylfen.
Er det beltet hans?
Definitivt ikke beltet.
Hva er det dere ser? Å, jøssenavn.
Hull i sukkerposen.
Hvorfor hadde han ikke truser?
Fordi faren din har en teit filosofi om barneoppdragelse.
"Jeg har kontroll." Du har ingenting.
Jeg vet at dette er ille, Jus.
Ja, det er ille. Du kan like gjerne kjøpe en skulderrotte til han.
Nei, med ille mener jeg ille bra.
Han kommer ikke til å slenge ting på gulvet lenger, planen min fungerer.
Det er planen din?
Å kle sønnen vår som en boms og å blotte ham på klassebildet?
Det er planen din?
Mer eller mindre.
Sky, skal jeg gå inn med deg denne gangen?
Jus, vi kan ikke gjøre dette for henne.
Hva gjør du her, egentlig?
Du burde være på Daevons skole
for å overbevise dem om å photoshoppe konsekvensene av din strategi.
Ikke ta sånn på vei.
Nå som jeg vet hvordan systemet fungerer, kan jeg manipulere det.
- Lykke til. - Gratulerer, Joey.
Du har skapt en tap-tap situasjon.
Hva snakker du om?
Om hun kommer inn, mister jeg min datter.
Og om hun ikke gjør det, blir hun så traumatisert
at mamma-akademiet må holde henne tilbake ett år.
Så han sov med skoene på?
Ja, og en stund der så han ut til å ha mareritt
om at noen stjal dem.
Så jeg måtte slutte prøve å ta dem.
Det var fint gjort.
Ja, jeg innså hva jeg holdt på med.
De betyr mer for ham enn for meg.
Han er en gutt og jeg en voksen mann. Jeg har latt det gå.
Bra.
Jeg vil lage det beste måltidet familien din noensinne har smakt.
- Vi drar på bondens marked. - Ok.
Kanskje vi får tid til til litt...
Basketball!
Ikke akkurat det jeg tenkte på.
Sånn kan jeg vinne skoene tilbake uten å være en dust.
Virkelig? Hva skjedde med å være en voksen mann?
Voksne menn lyver, Veronica.
Nå er du skikkelig umoden.
Beklager, men jeg må gjøre dette.
Jeg tekster deg handlelisten.
Du tuller, sant?
Hva tenkte jeg på? Jeg er en dårlig kjæreste.
Her har du penger. Ikke glem auberginene.
Jeg ønsker en tverrfaglig utdannelse som promoterer kritisk tenking
og en sterk ansvarsfølelse både personlig og sosialt.
Er det fra nettsiden vår?
Er det? Så rart.
Denne skolen tilbyr nøyaktig det jeg ønsker meg.
Vil du kategorisere deg selv
i retning av matte og vitenskap eller kunst og kultur?
Den du liker best.
Det er den retningen jeg har størst interesse for.
Jeg føler ikke at vi får et godt inntrykk av hvem du egentlig er.
Jeg vil si noen som mener at en lærers oppgave
er å stimulere et barns utvikling...
- Siterer du nettsiden igjen? - Vil du at jeg skal sitere den igjen?
Du er åpenbart en smart jente.
Veldig god på memorering.
- Vi skal gi beskjed. - Hva betyr "vi skal gi beskjed"?
- Vi vil gi beskjed. - Det høres ut som et nei.
- Det er ikke et nei, vi vil gi beskjed. - Er det et ja?
Det er helt klart ikke et ja.
Hva skjer? Hva gjør du?
Basketball. Vil du spille?
Nei, jeg skulle ta på noen ankelvekter
og svette til noen klassikere.
Men dette er også gøy.
Hva vil du spille?
Jeg tenkte Joe uten sko.
Hva er det?
Det er en-mot-en, men vinneren får taperens sko.
Det høres ikke reelt ut.
Hva snakker du om, ikke reelt?
Det er sprøtt.
Du tror det ikke er reelt fordi det er en gateballgreie.
- Jeg har spilt gateball. - Du har spilt inngjerdet-villaområde-ball.
Det er ikke sant.
Jeg spiller på Brookside Estates, de har ikke port.
De har vakt, men man kommer seg inn.
Vi må ikke spille det.
Hva vil du spille? Gris, Verden rundt, Fire hjørner?
Nei, Joe uten sko.
Er du helt sikker?
Joe uten sko.
- Kom igjen. - Ok.
- Ja. - Greit, jeg er med.
Jeg fatter ikke at jeg ikke kom inn. Jeg er to og null.
Teknisk sett er du null og to. Seirene kommer først.
Ikke for meg.
- Er du glad nå? - Jeg vet det ser ille ut.
Tenk over det, Daevons bilde var ille, men det kom noe godt ut av det.
Det samme vil skje med Skyler.
Jeg har kontroll.
Jeg tror faktisk ikke du har det.
Jeg har mye, jeg vet hva jeg gjør.
Daevon.
Lærte du ingenting i går?
Jeg lærte at om jeg har på badebukser,
kan jeg vaske dem når jeg tar en dusj.
Mitt rykte som forelder
avhenger av at du legger klærne i kurven.
Hva skal til for at du gjør det?
Jeg aner ikke.
Kanskje vi kan be mamma om å gjøre det?
Nei, det er over. Moren din skal ikke plukke opp klær lenger.
Jeg skal.
Jeg prøver bare å overleve.
Ms. Washington.
Tanisha, hei.
Så morsomt å se deg utenfor klasserommet.
Jobber du her?
Ja, familien min har en gårdsbod.
Pappa, ,dette er kodelæreren min, Ms. Washington.
Hei.
Jeg har hørt om deg. Jeg er Blake.
Beklager, hendene mine er skitne etter å ha renset gulrøtter i hele dag.
Heldige gulrøtter.
- Hva? - Jeg heter Veronica.
Morsomt, når jeg ser for meg en kodelærer så tenker jeg en mer nerdete type.
Ja, når jeg ser for meg en bonde, da tenker jeg...
- En hvit fyr? - Ja.
Tanisha elsker faget ditt.
Hun er en god elev. Dere må være veldig stolte.
Det er bare meg, men jeg er veldig stolt.
Å, alenepappa?
Jeg mener, bare... det er interessant, jeg ble også oppdratt av en alenepappa.
En singel individuell pappa, og en individuell mamma,
som er lykkelig gift med hverandre.
Så, hva ser du etter?
Hvorfor tror du jeg ser etter noe?
Du er på bondens marked.
Ja. Auberginer til aubergin parmesan.
Da vil du ha de italienske.
Hvor mye skylder jeg?
Vi spanderer, som takk for alt du har gjort for Tanisha.
Hvem?
Nettopp.
Ok.
Ha det.
Sky, ikke vær nervøs.
Det er siste skolen som tar elever nå.
Hva om de også sier nei?
Du kan ikke tenke sånn, du må være optimistisk, men ydmyk.
Mener du som dette?
Hei, jeg heter Skyler.
Jeg klarer ikke dette.
Jeg vet jeg ba om å få gå på vanlig skole,
men jeg visste ikke det ville bli sånn. Jeg vil bare tilbake til hjemmeskolen.
Er du sikker?
Ja, det er for mye.
Ok, jeg sier du har ombestemt deg, vi drar hjem.
Nei. Det skal vi ikke.
Men, mamma.
Skyler, du må gjennomføre dette,
det kan være tøft,
men mamma og pappa kan ikke beskytte dere unger fra alle tøffe tak.
Vi legger ikke Daevons skitne klær i kurven hans,
og vi lar ikke deg dra hjem akkurat nå.
Hvordan henger de to tingene sammen?
Når du er en forelder, vil du forstå.
Vet du hva? Mamma har rett, du kan ikke gi deg.
- Gå inn og gjør ditt beste. - Jeg vet ikke hva jeg driver med.
Ingen av oss vet det.
Vel, på den ene siden kan jeg si...
Men når du ser på det fra den andre siden så er det en del av meg som...
Kjære Skyler, vi spurte bare hvor du ble født.
Jeg vet, beklager.
Jeg bare trodde at å komme inn på skole ville være lett.
Jeg trodde jeg visste alt, men jeg vet ingenting.
Kanskje jeg har hatt hjemmeskole for lenge.
Jeg er som en av de revene som vokste opp i fangenskap i Santa Cruz.
Da de slapp ut i det fri, klarte de ikke å jakte på mus.
Skyler...
Jeg vet, jeg bør bare være meg selv, men jeg vet ikke hvem det er.
Forstår jeg deg rett, så sier du at du er forvirret og usikker?
Jeg antar det.
Det høres ut som en sjetteklassing,
en som vi vil sette pris på å ha her på Woodsmere Academy.
Mener du det?
- Absolutt. - Ja, jeg skal gå på vanlig skole.
Tusen takk.
Hei, jeg fanget akkurat en mus.
Hei, hvordan var bondens marked?
Helt normalt, ingenting kjekt. Ingenting skjedde.
Ingenting skjedde, kjekken.
Jeg ville bare si at jeg er lei meg for at du måtte gå alene.
Det er i orden. Hvordan var det å spille?
Vel.
Hva pokker?
Det var vilt. Wes vant første runden med Joe uten sko.
- Joe uten sko? - Et spill jeg fant opp i farta.
Jeg vant første to av tre, og han vant fire av syv.
Da det ble uavgjort ved ni, innså vi at det var teit og gjorde dette.
- Fordi dette er mye mindre teit. - Hei, sålebror.
Tok du den? Såle, som S, Å, L, E, som sålen under skoen.
Ja, jeg tok den.
Dette var den beste løsningen?
Ja, hva kunne vi ellers gjøre?
Vent. Veronica har rett. Det er en bedre løsning.
- Vi kan ha dem ulike uker. - Som delt samvær?
- Ja. - Ok.
Under mine uker skal jeg skjemme dem bort og få dem til å hate deg.
Ja ha? Kan hende jeg tar dem til Mexico for aldri å komme tilbake.
Jeg tuller, jeg hadde ikke gjort det.
Denne typen er super, V.
Du har rett, han er super.
- Jeg skulle lage middag med dem. - Selvsagt.
Hils på den nyeste eleven på Woodsmere Academy.
Det er så kult.
Bra jobba.
Det viser seg at å være halvgal får deg inn på privatskole.
Det skal du ha, Joey, jeg har aldri sett Skyler så lykkelig.
Nei, du fikk det til å skje, Jus, du presset på da jeg tvilte.
Du sikket da jeg sakket.
Jeg sikket kun fordi jeg så at du sto på ditt med Daevon og det hjalp.
Ja, om det, det hjalp ikke.
- Hva? - Han er yngre og sterkere enn meg.
Du hadde rett, vi må overleve.
Ja, jeg antar noen klær på gulvet ikke er verdens undergang.
- Vi har kontroll. - Ja, vi har kontroll.
Nevedunk.
Daevon, hvorfor er du søkkvåt?
Jeg bare vasket noen klær.
Skulderrotte.
Tekst: Anya Bratberg